Monsieur, tiden er knapp. Dra nå. Jeg ber Dem.
- Ellers blir De arrestert. - Hent lys, jeg vil jobbe sent i natt.
- Men monsieur ... - Og et glass vin som vanlig.
Det var nødvendig å endre verden, men revolusjonen har endt i terror.
Turen kommer til meg også.
Fordommer gjør menneskene blinde og gale.
Den eter hjertene deres og gjør dem til udyr.
l 1764 dukket Udyret opp på egnen vår og underla seg den.
Et år senere hadde ryktet om det passert provinsgrensen, -
- og vi begynte å tro at ingen noensinne ville få fatt i det.
Udyrets angrep tvang litt etter litt Géuvadan-provinsen ned i mørket ...
Stopp!
Hvem der?
Hva har han gjort?
- Hva har han gjort? - Han er en tyv!
- Og hun? - Datteren hans, ei fæl heks!
Jeg har helbredet hestene deres, men de nekter å betale.
lkke hør på ham, monsieur!
- Er hestene blitt helbredet? - Ja.
Forsvinn.
Velkommen til Udyrets land. Pass på ulvefellene!
Grégoire de Fronsac og "Mani" var verken jegere eller soldater.
Som naturhistoriker i Kongens Hage -
- var junkeren kjent i Paris som libertiner og kultivert.
Om den fremmede som fulgte ham som en skygge, visste man intet.
Da natten falt på kom de til slottet til markien av Apcher, -
- som tilbød dem husly i Géuvadan inntil deres misjon var fullført.
Mitt folk frykter ikke en simpel ulv. Udyret er annerledes.
Det flykter fra mennene, men skåner verken kvinner eller barn.
- Har De noensinne sett det? - Nei.
- Hvordan vet De at det kun er ett? - Alle beskriver det på samme måte.
Udyret er større enn en ulv, og frykter ikke jegernes kuler.
Jeg forstår Deres skepsis, Fronsac. Jeg tror heller ikke på ... drager.
Men jeg har fått laget en rapport om Udyrets ugjerninger.
Døm selv.
Har De kjempet mot engelskmennene i Ny Frankrike.
Ja. Jeg dro dit for å studere dyrelivet, -
- og kom hjem som kaptein i kongens hær.
Jeg har opprettet et sykehus for Udyrets ofre i et gammelt kloster.
En kvinne fra Lorcière ble overfalt på vei hjem fra markedet.
Man kom henne til unnsetning, men Udyret tok halve ansiktet hennes.
Si meg, hvordan har M. Buffon det?
Og hvordan står det til i Paris?
Har De lest "L'lngenu"?
Det er litt sent å snakke om filosofi, marki.
De har rett. La oss snakke om teateret.
Kjenner De noen skuespillerinner? Hva spiller man her i vinter?
Still den der. Man sier at de er lettferdige. At de byr seg fram.
Fortell!
Dette kan stille nysgjerrigheten din.
"Mercure de France"! Her har vi bare "Courrier d'Avignon".
- La meg vise deg fellesrommet. - Han sover her.
Fint. God natt.
Det er ikke Versailles, men vinen er god.
- Dyret var stort som ei ku ... - Så stort som ei ku ...
Jeg har sett en masse ulver. Det var ikke en ulv!
Jacques sier at det ikke var en ulv.
Den hadde en lang snute og tenner som kniver.
Hvis det ikke var en ulv, hva var det da?
En djevel.
Junker! Udyret har angrepet ei jente ved St. Alban.
- Der. - Rolig, det er ingen der.
Stopp!
Hva gjør de drittsekkene her?
- God dag, kaptein. - Marki!
Vær hilset. Pass på, det er feller overalt.
Duhamel, junker Grégoire de Fronsac fra Kongens Hage.
Han vil gjerne se nærmere på liket. Med Deres tillatelse.
Så det er Dem som har mishandlet mine menn.
- Hadde jeg visst at De beordret . . . - Det gjorde jeg ikke.
De gjorde rett. Jeg beklager.
Mine menn er formet til krig, ikke til jakt.
Pass på, kroppen er full av gift.
Hva slags gartner er De?
Når vi har drept Udyret, vil kongen ha det undersøkt og utstoppet.
Jeg har fått oppgaven. Nå prøver jeg å lære det å kjenne.
Gode Gud. Med et sånt gap må dyret veie 500 pund.
Denne gangen får jeg fatt i det. Før den første snøen har jeg det.
Det kan ikke slippe unna.
- Har De noensinne sett det? - Én gang.
Jeg traff det med ei kule. Jeg så det falle og reise seg igjen.
Vi mistet det sør for Mont Mouchet. Det forsvant inn i skogen.
Så det sånn ut?
Det hadde ei svart stripe langs ryggen med pigger.
Mine venner, la meg presentere dere for kunstneren, -
- junker Grégoire de Fronsac, som har kommet fra Paris for å ...
... tegne Udyret!
Hans Høyhet, biskopen av Mende, -
- hertugen av Moncan, -
- greven av Morangias og grevinnen.
Deres sønn, Jean-François, som også er bereist.
- En dyktig hånd. - Takk, monsieur.
M. Laffont, vår provinsinspektør, -
- og fader Henri Sadis, prest i St. Alban.
Si meg, monsieur, snakker man mye om Udyret i Paris?
- Man skriver sanger om det. - Man burde heller be bønner!
- Trenger Duhamel Guds hjelp? - Det har vi vel alle.
Duhamel kler bare sine menn ut som jenter. For en strategi!
- Duhamel gjør det han kan. - Han er inkompetent.
Han utmatter våre folk og ødelegger jorda, men Udyret slipper unna.
Hvis Duhamel er alt jeg får for å betale skatt til Paris, -
- så ville jeg heller gi det til mine tjenere.
- Hva mener De? - De trenger ikke å svare, junker.
Hertugen elsker å diskutere, men er en god kristen.
Da De kom, plapret hele forsamlingen om Gud meg her og Gud meg der.
Det sies at paven har sendt en spion for å avgjøre -
- om Udyret er Djevelen selv eller ikke.
Unnskyld meg.
Marianne de Morangias. Vanskelig. Alle frierne har brent fingrene.
- Hvem står for tur? - Maxime des Fôrets. Dramatiker.
- Det blir lett. - Pass på. Hun er en Morangias.
- Mademoiselle ... - Vi stod akkurat og snakket sammen.
Maxime des Fôrets? Det gleder meg å møte Dem.
Det er så få dyktige forfattere. Markien snakket akkurat om Dem.
Han overveier å få Dem til å skrive sine erindringer.
Han er i godt humør. Men vent til han sier noe selv ...
Unnskyld meg, mademoiselle.
- Skammer De Dem ikke? - Du godeste, nei!
Nå, faller vårt område naturhistorikeren i smak?
Jeg har bare fått et glimt av dets skjønnheter. Eller en av dem.
Snakker man sånn ved hoffet?
Nei. Bare til de uskyldige i provinsen.
Jeg ville kanskje frekventere hoffet hvis det var kvinner som Dem der.
- Middagen serveres, junker. - Jeg følger Dem ...
På St. Lawrence fanget vi i våre nett -
- det merkeligste dyret jeg noensinne har sett.
Jeg hadde hørt om indianernes hellige fisk, men trodde det var en legende.
Fisken hadde form og størrelse som en ørret, -
- men var dekt av en kullsvart pels.
- En hårete ørret? De tuller! - Nei, monsieur.
"Salmo Truta Dermopilla" fra Canada.
- Så merkelig den er. - Den er så myk som hermelin.
- Naturen er enestående. - Vannet må være veldig kaldt.
- Det viser at det umulige er mulig. - Godt sagt.
Den oppdagelsen må ha gitt Dem kongens gunst?
Junkeren fortjener den neppe. Men De har skuespillertalent.
- Hadde jeg to hender klappet jeg. - Jean François ...
- Jeg ber Dem unnskylde ham. - Deres sønn har rett.
Dette dyret finnes ikke.
Kongens balsamerer er veldig dyktig. Tilgi meg denne spøken.
Er moralen at det ikke finnes noe udyr i Géuvadan, og at vi er idioter?
Moralen er at drager og enhjørninger bare finnes i eventyrene.
Løgnene kan virke sanne når man kler dem i latin.
Pass på, monsieur. Til slutt vet vi ikke hva De snakker om.
Er De naturhistoriker eller filosof?
- Eller enda verre: Skuespiller! - Han er først og fremst pariser.
Så har vi visst snakket nok om det vanskapte udyret.
Skal vi ikke gjette gåter eller framsi dikt?
Jeg har komponert et kjærlighetsdikt. Tillater De, grevinne?
- Hvis det ikke er vågalt. - Slett ikke. Det er veldig ærbart.
Det kom bare til meg. Det heter "Ulvehylet".
Jeg var ei på vakt.
lntet ondt var i min akt.
Deres blikk spidder mitt hjerte som en syl.
Hør mitt hyl, mitt hyl, mitt hyl!
- Ses vi igjen? - Vil De fortelle flere fabler?
De har fått en oppfattelse av meg som jeg gjerne vil endre.
Prøv.
- Kommer De til jakten? - Absolutt.
lkke tale om. Det er altfor farlig.
Lydighet er pene pikers største dyd.
Den unge mannen har rett.
Den dagen fant den største jakten i Frankrikes historie sted.
Kongen utlovet en dusør på 6000 pund til den som drepte Udyret.
Tusenvis av innkalte bønder, krigere, soldater, -
- alle egnens eventyrere og jegere samlet seg.
l noen timer glemte vi at det var Udyret som jaget oss.
Alle har et kort og et møtested. Bevegelsene starter klokka sju. Takk.
Ja, takke kan De. Mine folk har annet å gjøre!
Deres sjenerøsitet kan måles med Deres mot.
Det er nok, Duhamel. Jeg håper for Dem at vi får det!
Det gjør vi, hertug.
Hva er dette for leven?
Flott våpen, ikke sant?
En våpensmed fra Mende har laget det til meg. Det svikter meg ikke.
Se her. Selv i Paris finner De ikke slike kuler.
- Jeg støper dem selv. - Av sølv? Er De redd for varulver?
Nei, men jeg liker å signere mine skudd.
Jeg er jeger, Fronsac, og det har kostet meg dyrt.
Hva skjedde?
Klok av skade vet jeg nå at ei kule ikke alltid er nok.
Og at bønner ikke kan kurere koldbrann.
- Ble De såret av en bjørn? - En løve.
Jeg var to år i flåten, og reiste mye. Har De vært i Afrika, Fronsac?
Alt dette er min datters skyld. Straff henne som dere synes.
Heks!
Djevleunge!
- Hun er besatt! - Hun er syk!
Hun er ikke besatt!
Brenn henne!
Pass på så hun ikke kveles av tunga si.
- Hun er ikke besatt. - Det vet jeg.
Naturhistoriker, filosof og nå også heksedoktor. Bravo.
Hun har ikke kommet. De skylder meg en Louis.
Marki ...
- Og de innfødte? - Overtroiske beist. Som her.
lndianerne spiser byttets hjerte for å få dets styrke.
- Gjør det dem til dyr? - l Afrika er det fiendenes hjerte.
Greve, Jean-François, be Deres folk ri mot øst.
- Så der er De. - Deres mor blir bekymret.
Moren min er alltid bekymret. Hun ville helst sende meg i kloster.
- De tror meg ikke, De er jo libertiner. - lkke når jeg elsker.
Elsker De?
Det er latterlig. Vi kjenner ikke hverandre engang.
Trodde De jeg snakket om Dem?
Marianne!
Hun skal lære å ri som en dame.
Litt mosjon skader ikke.
- Faren min ser ingen ondskap. - Sønnen min ser ondskap overalt.
Folk er døde ... her.
- Hvordan vet du det? - Jeg hører skrikene deres.
Slutt med det, Mani.
Han har rett. Det lå en tempelorden her.
25 protestanter ble brent levende i kapellet.
- Er han synsk? - Det trenger man ikke være.
Man skal bare bruke øynene.
Som barn lekte jeg og broren min her.
Var De ikke redd?
Han beskyttet meg mot spøkelsene.
- Liker De ikke jakt? - Er det en forbrytelse her?
lfølge indianerne stjeler portretter sjelen.
Er De også interessert i min sjel?
Hva gjør du til fots under jakten?
- Det er min skyld. - Jeg spurte ikke Dem.
- Hva gikk det av Dem? - Det var en ulv.
- Og hvis det var Udyret? - Det tror jeg ikke.
Takk.
Jeg håper for Dem at Udyret er en av disse ulvene.
De der eter i hvert fall ikke noen.
- Sær fyr. Hvor har De funnet ham? - l Ny Frankrike.
- Så han er ... arkadier? - lndianer.
- lrokeser. Fra Mohawk-stammen. - En ekte indianer?
Han virker ikke sånn. Besøk oss i kveld på St. Alban.
- Vi kan more oss med Deres tjener. - Han er ikke min tjener.
- Hva pokker er han da? - Min bror.
Men hvordan har De kunnet blande blod med denne ... ville?
En er ikke vill som deler ens ulykke.
Mani reddet meg fra engelskmennene ved Trois Rivières.
Jeg trodde de dyrene var kannibaler.
Men som De ser, inspektør, er ikke Mani noe dyr.
Kunne du parre deg med en kvinne fra vår rase?
Alle kvinner har samme farge når lyset er slukket.
De er til og med vittige, fader!
lndianere og hvite har fått barn. De er samme art som vi.
Det var litt vel kjapt. Det er litt som negrene.
- Hva mener De, Sardis? - Han er også en av Guds skapninger.
- Har De døpt ham? - Han har ikke bedt om det.
De er en mann av Deres tid.
Mani har sin egen tro. Blant sine egne var han en slags ... prest.
- Har de prester, er de fortapte. - Hva tror de på?
Hvert menneske har en dyreånd, et totem.
Morsomt. Hvordan fungerer det?
Mani ... vil du?
Det gjør ikke vondt.
- De er oceque nun deu. - Et vilt dyr. En slags elg.
En elg.
Er det på grunn av hornene mine eller noe annet?
Og min kjære Thomas. Hva er hans ... totem?
Orm. Sikkert en bokorm.
- Slange. - Slange?
- Den inkarnerer visdom. - Slangen er vis.
Og De, inspektør?
- Cues-cues. - Et villsvin.
Bare le De, Laffont. Hos barbarene symboliserer svinene kanskje edelhet.
- Hvem sin tur er det? Sardis? - Nei, nei.
Og jeg. Hva er jeg?
Halvt løve, halvt ørn?
Kom, gjør meg til et firben, så armen min vokser ut.
Jean-François, det er nok.
Hva er det? Har jeg sagt noe galt?
La meg være!
- Vil De, mademoiselle ..? - Jeg er lei av Deres numre.
Jeg trekker meg tilbake før De begynner å sjonglere. God natt.
Dette vil muntre Dem opp.
Det er det beste huset i Mende. Her sover man bedre enn på motellet.
Alle sammen er til dere. Og vi har en ny som er veldig ...
Min lille marki! Kom.
Jeg er dyr, Grégoire De Fronsac.
- Kjenner vi hverandre? - Sett herfra er Géuvadan veldig lite.
- ltaliener? - Ja. På gjennomreise.
- Jeg har penger. - Det handler ikke bare om penger.
Nå?
Viene con me.
- Hvem har gjort det? - En irokeserpil.
lkke langt fra hjertet ditt.
Kanskje jeg er . . . en heldig mann.
Og det?
En bjørn.
Den likte meg ikke.
Du har ikke sett noe ennå.
Mitt yrke er farlig.
Alle menn er ikke som deg.
Et lite minne om meg.
En skandale! l mitt hus!
- Valentine! - Jeg ligger ikke med trollmenn.
- Hva? - Slangene på ham beveget seg!
Vårt ry! Dere må gå.
Det er ingenting. Han er indianer, ikke trollmann.
- lngen indianere da. - Horene er sarte.
Kom igjen, jenter. Hvem vil ligge med rødhuden?
Jeg fordobler prisen.
- Jeg liker tatoveringene hans. - Da er det avgjort.
Så du er trollmann?
- Vil du tegne meg? - Hvis du ikke er snill.
Ukene gikk, uten at Duhamels menn fant Udyret.
En tredje vinter skulle gå under dets herredømme.
Verken snøen, geværene våre eller hundene våre kunne stoppe det.
Husk hvordan Gud advarte oss gjennom Moses' ord.
"Jeg overfaller dere som en bjørn man har tatt ungene fra."
"Som en løve vil jeg ete deres barn og flå opp brystet på dem."
"Jeg sender et villdyr -
- som skal ete deres får og legge deres marker øde."
Hvor lenge, Herre, vil du være sint?
Et lys for hvert offer. Er dette fornuftens tidsalder?
Nåde!
Tilgi meg.
Nåde.
Velsign meg.
- Hva er det, min sønn? - Gud har straffet meg.
Udyret har tatt barna mine. Jeg er fordømt. Det er vi alle!
Kall sammen Deres menn, så drar vi.
Varsle Mani. Jeg innhenter dere!
Marianne!
Ulvenes venn.
Jeg har noe til Dem.
Jeg vil se Dem. Alene.
Om ti dager drar moren min i kloster og faren min på kur.
- 10 dager? - Jeg er ikke så fri som Dem.
Fakkelen. Ta med fakkelen!
Uværet tar til. Mennene er trøtte. Det er best vi drar hjemover.
Nei. Vi må finne jenta.
Jeg har funnet barnet.
Kaptein, fellene Deres fanger flere bønder enn ulver.
Deres menn har plyndret befolkningen.
Og siden De kom har ulven drept 12.
Den burde aldri ha sluppet unna oss.
- Hva sier De? - Den burde aldri ha sluppet unna.
Hva sier De, junker? Hva slags ulv er dette?
Det eneste jeg er sikker på er at det ikke er en ulv.
Ulver angriper ytterst sjelden mennesker. Jeg så det i Ny Frankrike.
Kanskje ulvene våre er annerledes. En ulv med rabies angriper alt og alle.
Og dør i løpet av 14 dager. Udyret har herjet i to år.
Ofrene har sår som ingen ulv kunne påføre.
På likene har jeg ofte funnet en bit av dette metallet.
- Og så? - Og så ...
lngen dyr har tenner av jern.
Så er ikke Udyret noe dyr? Greit.
- Hvordan fanger vi det? - Mens vi spekulerer, dreper det.
La oss lytte oppmerksomt til Monsieur de Fronsac.
lfølge Dem er ikke dette et alminnelig dyr. Vi er enige.
Jeg ville være glad hvis De medga at det var noe ... overnaturlig.
Jeg medgir ingenting, fader. Jeg er bare i tvil.
- Har De noe å tilføye? - Nei, mine herrer.
Jeg har mottatt dette fra Paris.
Kaptein Duhamel. Kongen er underrettet om Deres ineffektivitet, -
- og ønsker Dem avløst.
De og Deres menn skal snarest vende tilbake til Langogne.
M. Beauterne, hoffjegermester, er på vei.
Hans oppgave er å drepe ulven.
Han alene kan jakte i bispedømmet.
Mine herrer . . .
Har De tilgitt meg?
Jeg var nysgjerrig på å vite mitt totem.
Jeg ville tippe ...
Havfrue.
Er De aldri seriøs? Jeg spør rødhuden Deres.
- Og Udyret? Har De funnet det? - Nei.
Vil De ikke snakke om det?
Mine absurde formodninger ville latterliggjøre meg.
Hvis jeg sa at Udyret er av både kjøtt og metall, -
- at det er et tenkende vesen som kan forsvinne når det vil ...
- Hva ville De si da? - At bygdelufta har gjort Dem ør.
- Hun unngår meg. - Trodde De tre måneder var nok?
Trodde De Udyret ville overgi seg?
- Kanskje det er redd for Dem. - Er jeg så fryktinngytende?
En seier man har kjempet for er søtere.
Er det sant at De skal til Afrika?
Det er en naturhistorikers vinterdrøm. Lengter De etter nye horisonter?
Jentene her har andre plikter enn å lengte.
- Ser De Sardis der borte? - Holder han øye med Dem?
Han passer på meg. Hvem vet hva De kunne finne på.
La oss gå inn. Presten kunne bli forkjølt.
God kveld, junker.
God kveld, junker . . .
- Du er forelsket. - Jeg vet ikke ...
- Jeg vet det. - Fra kortene?
De trenger jeg ikke med deg.
Så ... la oss skåle.
For Mademoiselle de Morangias.
- Hvordan det? - Broren hennes var her.
Lå du med ham?
Ham? Han hater å bli tatt på.
Han kikker, drikker.
Og så snakker han i søvne som alle andre menn.
Gjør jeg det?
- Hva sier jeg? - "Mer! Mer!"
Vet du hvordan kvinnene i Firenze holder mennene hjemme?
Hver morgen gir de dem en sakte gift.
Og hver kveld motgiften.
Hvis mannen sover ute får han en fryktelig natt.
Det trenger ikke en kvinne som deg.
Nei.
Dessuten er vi ikke gift.
Gi plass til Antoine de Beauterne, hoffjegermester, -
- som har kommet for å befri oss fra Udyret!
- Jeg er Grégoire de Fronsac. - Ja, Buffons utsending.
Balsamereren!
M. de Beauterne er hos inspektøren. Kom klokka to.
Majesteten ba om mitt syn på Deres rapport.
For noen fabler.
Jeg tror Udyret er en ulv.
Jeg drar på jakt etter den i morgen. Jeg vil ikke at De skal bli med.
Hvorfor?
Kongen har bedt meg løse oppgaven selv.
Jeg trenger ikke Dem.
På bordet ligger det et brev fra Buffon og vår elskede konge.
Jeg står i hans tjeneste, men tro meg, dette er ikke ...
Jeg har lest rapporten Deres. lkke bekymre Dem for Udyret.
Jeg tar meg av det.
De kan gå.
Kom her ...
En kvinne fra Lorcière ble overfalt på vei hjem fra markedet.
Nær Mont Mouchet. Det forsvant i skogen.
Udyret angrep i St. Alban.
Gud straffet meg for mine synder.
Barna mine forsvant ved Mont Mouchet.
... jeg tror heller ikke på ...
Udyret er ikke noe dyr.
lngen dyr har tenner av jern.
Junker, kom straks.
Jeg så ham!
Han ga dem gift og påkalte Djevelen!
Gud vet hvor lenge det har vart!
Slipp ham fri.
- Det er et indiansk medikament. - Kun våre bønner kan frelse henne.
Men hun var ...
- Et mirakel. - Hva skjedde med broren din?
- En mann sammen med Udyret? - Barnet vet ikke hva hun sier.
Ja, monsieur, Udyret er dødt. Det er ingen kur mot ti kuler!
Vi har hentet tingene Deres. Begynn arbeidet straks.
- Det er ikke Udyret. - Gå i gang.
- Det er latterlig. - M. Beauterne kommer nå.
- Pass munnen din! - God dag, junker. La oss være.
- Liker De ikke udyret mitt? - Hva skal det forestille?
De vet at det ikke er Udyret. Kjeven dens er dobbelt så stor.
- Det kan jo De ordne. - Hvordan det?
Paris venter. Jeg har kun denne ulven.
Lag et udyr til meg.
- For å narre kongen? - Nei, Fronsac.
Jeg lar hans vilje skje. Gjør det samme, det ville være lurt.
- Truer De meg? - l min alder? De kjenner meg da.
De er for intelligent til å trenge trusler.
Gjør Deres plikt, og kongen vil takke Dem.
Ellers blir han sint.
De har det De trenger. Jeg regner med Dem.
Farvel så lenge.
På denne historiske dag vil vi takke junker Grégoire de Fronsac.
Udyrets endelikt skyldes delvis ham.
Men det skyldes især Deres Majestet.
La det bli kjent.
l Deres person hviler den eneveldige makten.
Bare et dyr ville motsette seg den.
Dyret er ikke mer.
Det er bare litt å takke meg for.
Utstyrt med Deres makt trengte jeg bare å vise meg -
- før Udyret overga seg.
- Hva foregår, Buffon? - Beauterne utfører sine ordrer.
- Hvilke ordrer? - Mine.
Dette er M. Mercier, Hans Majestets minister for indre anliggender.
Det var hans idé å utsende Antoine de Beauterne.
Så det er Dem vi skal takke for den raske seier?
Deres skrupler ærer Dem, men det er til rikets beste.
Har De lest denne? Den er ikke til salgs lenger, men bare behold den.
- Har De forbudt den? - Den angrep kongens autoritet.
Den ville bare ha skapt bråk. Folk er så lette å lure.
Er det bedre å lyve enn å la løgner bli spredt?
Sannheten er innviklet.
For å regjere må en gjøre det enkelt. lntet Udyr, intet problem.
- Det vil fortsette med å drepe. - Upåaktet. Det er det som teller.
Å, forresten ... Majesteten takker Dem dypt.
Det sies at De vil til Afrika. Det går et skip til Senegal om seks måneder.
Hvis De vil, kan De bli med.
Vi nevner selvfølgelig aldri Géuvadan igjen.
Vel, Fronsac ...
Offisielt var Udyret dødt.
Sannheten står ikke i noen historiebok.
Den ble omhyggelig dysset ned.
- Byr han oss velkommen? - Han vil hjelpe oss.
Vi møtes på slottet.
Fronsac overlot til Mani å forberede jakten.
Det var ikke bare på grunn av Udyret at han kom tilbake.
Hva er det?
- Hvor ligger familien Rouillers hus? - Rett fram. Det siste huset.
Det er Jeanne, min amme. Grégoire de Fronsac.
Pierre, hent litt vin.
- De holder øye med meg. - Måtte djevelen ta familien din.
Jeg klarer verken moren min eller Jean-François mer. Jeg vil vekk.
- Om ei uke drar vi til Paris. - Hvorfor vente?
- Jakten. Det lovte jeg markien. - Kom du ikke for min skyld?
Nei!
Pass på!
Marianne, flykt! Sakte, ikke spring!
Her! Se på meg!
Kom her!
Flykt, Marianne!
Nei!
Hva skjer? Åpne!
Tror De virkelig vi finner det udyret? Vi mangler folk.
Mani er god. Det er en mann jeg jager.
- En mann? - Udyret er redskap for et sykt sinn.
- En morder jobber skjult. - Ja. Udyrets mysterium er dets ry.
- Dets herre vil skape frykt og uro. - Hvordan det?
Denne boka selges overalt.
Den sier at Udyret straffer kongens overbærenhet med filosofene.
- Hvem har skrevet den? - Jeg vet ikke.
Men jeg vil ha Udyrets herre.
Kanskje hjelper våpenet ditt. Men du får bære det selv!
- Og du, Mani? Hva velger du? - Mani liker ikke skytevåpen.
For mye bråk og røyk. Fæl lukt.
Alt går bra, bestefar.
lkke vær urolig. Vi er forberedte.
- Fortell meg om Amerika. - Amerika ...
- Vender De aldri tilbake? - Alle mine minner er ikke lykkelige.
- Savner ikke Mani stammen sin? - Den finnes ikke mer.
Før vi angrep dem var de fleste døde av kopper.
Vi skulle henrette de overlevende. Kvinner og barn også.
Bare Mani unnslapp.
- Hvordan? - Vi trengte en tolk.
Jeg skulle lære ham vårt språk. Jeg tok ham i å drepe kapteinen.
- Hvorfor meldte De ham ikke? - Vet du hvordan kapteinen kjempet?
Han ga speiderne sine infiserte sykehuslaken.
lrokeserne kjøpte dem. Tre måneder senere ryddet vi opp.
- Var det sånn vi kriget? - Det var sånn vi tapte.
- Hvor gikk han? - Ut for å snakke med trærne.
- Trærne? - Trærne snakker.
Den hvite mann kan verken lytte eller se.
Se hva, Mani?
- Vil du lære det? - Hva er det?
En indiansk oblat. Det er på eget ansvar, marki.
- Hva gjør den? - Det kommer an på den enkelte.
De sier at de kan se det usynlige. Vel, Mani?
Udyret er i skogen. Ulvene vil hjelpe oss.
- Jeg ser ikke bedre. - l natt skal vi danse blodets dans.
Og Udyret vil komme til oss med solen.
Jeg merker ikke noe ...
Den natten påkalte Mani skogens ånder på et språk -
- selv Fronsac ikke forstod.
Og ulvene brakte dem til Udyret.
Rolig, jeg skal ordne det.
Det går bra, jenta mi.
Jeg skal ta meg av deg.
Thomas sover. Det var tett på.
Jeg er lei for det med indianeren.
Hva ligger der? Si meg hvem sitt sted det er.
Det er et domene. Et jaktområde.
Junker, De trenger hvile!
Der er han. Drep ham!
Fronsac vendte tilbake til Mani.
Hans hevn var knapt begynt. Men indiansk skikk krevde -
- at Mani sluttet seg til sine forfedre ved daggry.
Hva vil De?
Det er utgytt for mye blod. De er i stor fare her.
- Jeg har en oppgave å løse her. - En den verdt å ofre livet for?
- Hvor lenge har De visst det? - Jeg vet ikke hva De mener.
Kom igjen, Sardis. Hvordan? Hvordan gikk det så langt?
- lngen vil tro Dem. - Gå Deres vei, Sardis.
Gud bevare Dem.
Fanden ta Dem.
De er under arrest etter provinsinspektørens ordre.
- Jeg ber Dem følge meg. - Det er latterlig ...
- De har besøk av en dame. - Senere. l kveld.
- Reis deg. Du har besøk. - Er jeg ikke i isolasjon?
Det kommer an på gjesten.
Marianne?
Beklager.
Ta med litt mat til gjesten din.
- Hvordan? - Mange står i gjeld til meg.
Hjelp meg. Jeg må skrive til kongen.
Du ville bli hengt før han fikk lese det.
- Jeg har ikke blitt dømt ennå. - Her.
- Fortell meg om Udyret. - Det er et dressert dyr.
Kledd i rustning. Jeg såret det.
Hvorfor den plutselige interessen?
For to år siden ble et fortrolig brev fra Sardis gitt til paven.
Det omtalte et nytt hemmelig selskap -
- som skulle forsvare kirkens ord med alle midler.
"Klanen".
Sardis. Det var han som brukte Udyret.
Udyret er en advarsel til kongen:
"Underkast Dem Herrens makt, ellers risikerer De apokalypsen."
Medlemmene er kjent som "Guds Ulver".
Tjener de kirken?
Sardis tjener kun seg selv. Opplysningstiden har gjort ham gal.
Gruppen er hinsides Romas kontroll.
- Hvem jobber du for? - Det må ikke bli kjent.
Og du vet allerede nok.
Mlle de Morangias, hvilken ære.
Hvordan har grevinnen det? Bare sett Dem.
Og Deres far, er han fortsatt på kur?
Han er for glad i mat.
De har fått arrestert Fronsac.
At en mann som han skulle synke så dypt.
- Han er verken banditt eller morder. - lkke det?
Hør her. Han må ha hatt sine grunner.
- Hvis de drepte indianeren ... - Det betyr ingenting.
Man hevner ikke en vill med kristent blod.
Jeg vil besøke ham.
Umulig.
Greit. Paris skal få høre om dette.
Marianne, De forstår ikke. Fronsac er død.
l natt.
De ville ha hengt ham under alle omstendigheter. Han var heldig.
Han var i Deres varetekt.
Kanskje han ble kvalt i noe. Eller fikk pest fra madrassen.
De lyver. De lyver alle sammen!
- Vær tapper. Det er Guds vilje. - Fader ...
Marianne.
- Kom. Jeg følger deg hjem. - Mademoiselle trenger hvile.
- Nei, slipp meg. - Det er over.
Han stinker allerede. Begrav ham raskt i en navnløs grav.
Hun truet med å gå til kongen. Hun er farlig.
Fronsac ble begravd samme natt, -
- lenge før nyheten om hans død nådde Paris.
lngen visste hvilke hemmeligheter han tok med seg i graven.
l flere dager slo ikke Udyret til.
Men det varslet ille at dens mest fryktløse fiende plutselig forsvant.
Andiamo.
Skynd dere.
Tilgi meg, Fader, for jeg har syndet.
Tilgi meg ...
Marianne ... Jeg tenker på henne dag og natt.
Jeg kan høre hjertet hennes banke i mitt bryst.
- Hun skal komme over på vår side. - Herren prøver deg.
Jeg klarer det ikke.
Synene.
De forbannede synene plager meg.
Frels meg, fader!
Jeg ber Dem ...
Det er bare én kur mot denne ondskap.
Nei! lkke drikk det, søster.
De vil drepe deg.
Men de får ikke lov.
Hvem vil drepe meg?
Hvem?
Vi reiser bort. Bare du og jeg.
- Hva sier du til Amerika? - Jean-François ...
Du har fått meg til å lide, men jeg tilgir deg.
Jeg ber deg. Hva gjør du?
Bli.
- Jeg ville da aldri gjøre deg ondt. - Hold deg unna meg.
Marianne, jeg trenger deg.
Det var du som reddet meg da jeg var syk.
Ansiktet ditt avbrøt marerittene mine. Du jaget bort demonene.
Du aner ikke hva jeg har gjort for å holde deg nær meg.
Jeg trygler deg, ikke avvis meg.
Hvorfor?
- Synes du jeg er avskyelig? - Du skremmer meg ikke. Gå ut.
Er det på grunn av denne?
lkke vær redd. Fra nå av tar jeg meg av deg.
Se. Det er bare jeg og Sardis som vet det.
Gå vekk! Forsvinn!
Hvorfor?
Du er ikke min bror. Det var en annen mann som kom hjem fra Afrika.
Det er sant, men jeg dro på grunn av deg.
Hvis ikke det var for deg hadde ikke alt dette skjedd.
Alt dette?
Det var din skitne lukt det uhyret luktet hos meg.
Ja. Vi er av samme blod, Marianne.
Når far kommer hjem dreper han deg!
Med mindre jeg dreper ham. Han har stått i veien for oss så lenge.
Gjør det. Kom igjen, gjør det.
Hvorfor gjorde du det ikke? Så vanskelig er det da ikke. Se.
- Stopp. - Så du elsker meg?
Marianne, jeg elsker deg!
Brødre, Herren har latt meg vite at Udyret vender tilbake -
- for å varsle verdienes tilbakekomst i vårt dekadente kongerike.
l det gjenfødte Frankrike -
- vil vi være de usynlige prinsene, for Gud er med oss.
Dominus nobiscum. Dominus nobiscum.
Folket kan ikke forestille seg Herrens sinne.
Kongens urettmessige sensur kan ikke motstå folkets redsel.
Når den er på sitt høyeste vil vi forhandle med kongen.
Når han ikke kunne undertrykke ett udyr, forestill dere hans avmakt -
- hvis det dukker opp andre overalt i riket.
Tiden er inne til å høste det vi har sådd.
La oss lese fra Malachis bok.
"Prestens ord forvalter vitenskapen."
"Det er fra hans munn man skal lære Loven å kjenne, -
- for han er Herrens engel."
Den som tilber Udyret -
- skal rammes av Herrens sinne.
Han skal pines i flammene for englenes åsyn, -
- og røyken vil stige opp i århundrenes århundrer.
Jeg har vendt tilbake for å benevne dere foran Gud.
Pierre-Jean Laffont. Geneviève de Morangias.
Maxime des Forêts. Gontrand de Moncan.
Henri Sardis. Jean-François de Morangias.
Amen!
Skyt!
Elendige horeunger, dere er arrestert alle sammen!
Spøkelse eller ei ...
... jeg vil skjære deg i to.
- Du trenger ikke å holde igjen. - Det hadde jeg ikke tenkt heller.
- For sent. Udyret er udødelig nå. - Det, kanskje, men ikke du.
- Du dresserte Udyret. - Hvordan vet du det?
Du bruker sølvkuler.
Marianne, se!
- Marianne er ikke her, din gærning. - Du har forenet oss for alltid.
- Still møkkadyrene på rekke! - Hvem tar De Dem for?
Se på dem. Nå er de ikke så stolte lenger!
Tilbake der!
- Han er død. - Nå er det sikkert.
Og Sardis?
Vi finner ham nok. Ellers tar fjellet seg av ham.
Skal vi feire suksessen?
- Du har allerede drept meg én gang. - For bedre å kunne gjenopplive deg.
Jeg kunne presentere deg i Roma. Blir du med?
For sent.
Jeg liker deg, Fronsac. Du får meg til å glemme mine plikter.
Gå, før jeg ombestemmer meg.
- Marki! Hva er det? - Det er Marianne.
Jeg har fått henne brakt hjem til oss. Hun ligger for døden.
Nei!
Ut! Forsvinn! Alle sammen!
Marianne, våkn opp!
Marianne ...
Marianne, tilgi meg.
Jeg elsker deg.
Årene har gått, -
- men jeg har ikke glemt Grégoire og Marianne.
Den verdenen som skapte Udyret er ved å dø.
Og jeg må skynde meg, for min historie nærmer seg også slutten.
Jeg ser for meg junkeren og meg selv i Jean-François' skjulested, -
- der Udyret ventet på sin siste time.
Den kloke mannen fortalte oss alt han visste.
Jean-François tok med seg et dyr hjem fra Afrika, og det fikk unger.
Bare én fikk leve. Den sterkeste.
Tålmodig og ondt dresserte han den til å bli uendelig grusom.
Slik døde Udyret fra Géuvadan, -
- og jeg, Thomas d'Apcher, er nok den siste som kjenner sannheten.
Junkeren ba meg bli med til Afrika, -
- men mitt land skulle bygges opp igjen. Pliktene mine var her hjemme.
Jeg har ofte tenkt på Grégoire og Marianne -
- i disse fredelige årene som mildt har ført meg til alderdommen.
Jeg så dem aldri igjen.
Men jeg vil gjerne tro at de lever lykkelig, langt herfra.